BEGRAVNINGSBYRÅ
Han ser jättebra ut. Den där Al Conti är ett geni.
Jag är ett geni.
Jag är ett geni!
Så, hur kommer det sig att du inte kan hålla ordning på dina kvitton?
Hur ska jag kunna deklarera din inkomstskatt i den här röran du har?
Nummer, skatter, kvitton...
Jag får dem att se bättre ut än de gjorde i verkliga livet.
Jag är ett konstnärligt geni.
Så, hur kommer det sig att du har smör på din slips?
Ta hit den!
Vet du vad? Jag erkänner. Du lagar gott kaffe.
Du är en slarver, men du lagar gott kaffe.
Röda rosor.
Väldigt romantiskt, va?
Killen som skickar de här vet verkligen vad han håller på med.
Killen som skickar dem spenderar mycket pengar
på någonting som slutar som sopor.
Jag är glad att alla inte är som du, Loretta.
Jag hade fått stänga igen.
Vad snackar du om? Jag älskar blommor.
Tack, Carmine.
-Är ni klara? -Hejsan, Bobo.
-Hur är det med dig ikväll? -Mycket bra, mr Johnny.
Vi tar Ticinosalladen båda två. Och jag tar specialfisken.
Nej, det är oljig fisk ikväll. Inte innan flygresan.
Du har kanske rätt.
Okej, vi tar manicottin, Bobo.
Det är vad jag kallar att grunda.
Äter du oljig fisk, och åker upp i luften,
kommer du att vara grön och svettig, halvägs till Sicilien.
Du tar hand om mig.
Du kommer att förstöra kvällen... Patricia, snälla, gå inte.
Tror du att jag är en talande docka?
Jag ville bara påpeka hur du uttryckte dina aspirationer...
Du kan kyssa mina aspirationer, Professorn!
Kyssa mina aspirationer? Väldigt begåvat.
Höjden av begåvning!
Kyparn!
Ja?
Skulle du kunna städa upp alla spår efter henne
och fixa mig ett stort glas vodka?
Naturligtvis.
En man som inte kan kontrollera sin kvinna...är lustig.
Hon var för ung för honom.
Vad är det, farbror Bobo?
Ikväll ska mr Johnny fria.
-Hur vet du det? -Han har arrangerat det med mig.
När han frågar, ska han vinka,
och sedan ska jag servera champagnen.
En bra ungkarlskund i 20 år.
-Hur har ni det? -Bra, Bobo. Vi tar notan.
Nej. Jag...
-Jag vill se dessertvagnen. -Som du vill.
-Du vill aldrig ha dessert. -Aldrig är en lång stund.
Vad är det för fel med dig?
Min skalp får inte tillräckligt med blod ibland.
-Ta en dessert. -Nej, jag borde inte.
-Vill du gifta dig med mig? -Va?
Vill du gifta dig med mig?
Bobo, ta bort vagnen.
Som ni vill, miss Loretta.
-Friar du till mig? -Ja.
Då så. Du vet att jag var gift och att min man dog.
Vad du inte vet är att jag tror att han och jag förde otur med oss.
-Vad menar du? -Vi gifte oss på rådhuset.
-Det gav hela äktenskapet otur. -Jag förstår inte.
Vi gjorde fel redan från början. Skulle du kunna gå ner på knä?
-På golvet? -Ja, på golvet.
-Det här är en bra kostym! -Jag vet!
Jag hjälpte dig att välja den. Den hade två par byxor!
För att få tur. När en man friar till en kvinna, ska han gå ner på knä.
Hon har fått ner honom på knä! Han kommer att förstöra sin kostym!
Ber mannen böner eller?
-Så... -Var är ringen?
-Ringen! -En ring, just det.
Jag hade gett dig en ring om det hade varit tvärtom, capisce?
-Du kunde använda din klackring. -Jag gillar den här ringen!
Om du friar till en kvinna, borde du ge henne en förlovningsring.
Loretta...
Loretta Castorini Clark,
på mina knän, inför alla de här människorna,
vill du gifta dig med mig?
Ja, Johnny.
Ja, John Anthony Cammareri, Jag vill gifta mig med dig och bli din fru.
-Bobo! Notan! -Genast, mr Johnny.
Och bröllopet då?
Min mor är döende.
När hon är död kommer jag tillbaka och vi gifter oss.
Hur nära döden är hon?
En vecka. Två veckor... Inte längre.
Vad säger du om att bestämma ett datum? Om en månad?
Måste vi bestämma det? Kan vi inte bara gifta oss när jag kommer hem?
Var? Rådhuset? Nej.
Min mor är döende.
Jag vill ha ett helt bröllop, annars kommer det att betyda otur.
För att kunna planera det måste man bestämma ett datum.
Okej. En månad.
-En månad från idag. -Om en månad.
-En månad från idag. -Ja, från idag.
-Okej. -Från idag, då.
Jag tar hand om alltihop. Det enda du behöver göra är att komma dit.
Avresa till Paris, var goda gå till gate nr. 29.
Kom igen, andiamo.
-Ring mig när du kommer fram. -Jag ringer dig från mammas hus.
Okej. Du gör mig väldigt lycklig.
Det är nånting jag vill att du ska göra inför bröllopet.
Jag vill att du ringer...
Ring det här numret. Det är ett affärsnummer. Du frågar efter Ronny.
-Bjud honom på bröllopet. -Vem är det?
-Det är min yngre bror. -Har du en bror?
Vi har inte pratat med varandra på fem år.
Vi blev ovänner.
Jag vill att du ringer honom och bjuder honom på bröllopet.
-Kan du göra det? -Visst.
Påstigning sker nu för Flight 604 till Rom.
Jag måste gå.
Har du din biljett?
Här, de här är till dig. Tuggummi och hostmedicin.
Tuggummi öppnar locken för öronen när du tuggar.
Jag måste gå.
Det här är sista anropet för flight nr.604 till Rom...
-Känner du någon på det där planet? -Ja. Min fästman.
Jag kastade en förbannelse på det där planet. Min syster är på det.
Det ska explodera och störta i havet.
För 50 år sedan stal hon en man från mig.
Idag talar hon om för mig att hon aldrig älskade honom,
att hon tog honom för att vara taskig mot mig.
Nu åker hon tillbaka till Sicilien.
Jag förbannade Atlantens gröna vatten att svälja henne!
Jag tror inte på förbannelser.
Inte jag heller.
-Mr Johnnys, va? -Ja.
-Godnatt. -Godnatt.
Nyckeln sitter i den.
HJÄRTEGRYN VIN OCH SPRIT
Vad pratar du om?! Jag har sett hur du ser på henne
-...och det är inte rätt! -Hur ser jag på henne?
-Kan jag hjälpa till? -En liten flaska champagne.
-Så, hur ser jag på henne? -Som en varg!
-Som en varg, va? -Som en varg.
Du har aldrig sett en varg i hela ditt liv.
Det blir 11.99.
Jag har sett en varg i alla jag någonsin mött
och jag ser en varg i dig.
-20 dollar. Ha en trevlig kväll. -Ni med.
-Vet du vad jag ser i dig? -Vad?
Flickan jag gifte mig med.
Kom igen!
-Godnatt. -Godnatt.
Godnatt.
Hej, grabbar! Hjärtegryn!
Hur mår ni? Gissa vad som hände mig idag.
Hur länge måste jag vänta? Kom hit!
-Hej, pappa. -Hej.
-Var är mamma? -I sängen.
-Sover du inte? -Jag kan inte sova längre.
Det är för nära döden.
Pappa, jag har nyheter.
Då så.
Vi går in i köket.
Du ser trött ut, pappa.
Så vad har du för nyheter?
Jag ska gifta mig.
-Igen? -Ja.
Du har gjort det innan och det funkade inte.
-Killen dog. -Vad dog han av?
-Han blev överkörd av en buss. -Nej. Otur.
Din mamma och jag var gifta i 52 år. Ingen dog.
Du var gift i två år, någon dog. Gift dig inte igen.
-Vem är mannen? -Johnny Cammareri.
Johnny Cammareri. Han är en stor bebis.
Varför är han inte här och säger det själv?
Han är på väg till Sicilien. Hans mamma är döende.
Mer otur. Jag tycker inte om hans ansikte, Loretta.
När han ler ser jag inte hans tänder. Vad är det han döljer?
-När ska ni göra det? -Om en månad.
-Jag kommer inte. -Du måste leda mig till altaret.
-Jag ledde dig inte första gången. -Och jag fick otur!
Kanske, om du ledde mig till altaret
och jag gifte mig i kyrkan i brudklänning,
istället för i rådhuset med främmande människor vid dörren,
kanske hade jag inte haft den otur som jag hade.
Kanske.
Pappa, jag hade ingen bröllopsfest, ingen bröllopstårta, ingenting.
Johnny gick ner på knä och friade till mig på Grand Ticino.
-Gjorde han? -Ja.
-Det låter inte som Johnny. -Tja...
-Var är ringen? -Här.
Den ser dum ut. Det är en klackring.
-Det är en mans ring! -Den är tillfällig!
Allting är tillfälligt! Det är ingen ursäkt.
Kommer du?
Vi går och talar om det för din mor.
Rose.
-Vem är död? -Ingen.
-Loretta ska gifta sig. -Igen?
-Johnny Cammareri. -Jag tycker inte om honom.
Du ska inte gifta dig med honom, Cosmo.
-Älskar du honom, Loretta? -Nej.
Bra. När man älskar dem, gör de en galen - för de vet att de kan det.
-Men du gillar honom? -Ja.
Han är en god man, mamma.
Den här gången ska jag gifta mig i en kyrka och ha en stor bröllopsfest.
-Och vem ska betala för det? -Pappa.
-Vad? -Brudens far betalar.
Jag har inga pengar.
Du är rik som Roosevelt. Du är bara snål.
Jag betalar inte!
Det är en faders skyldighet att betala för bröllopet.
Jag betalar inte för någonting.
Han brukade inte vara snål.
Han tror att han aldrig kommer att dö om han håller fast i sina pengar.
Nu kommer han att spela den där jäkla Vicki Carr-skivan
och när han kommer till sängs, rör han inte vid mig.
Hörru! Håll dina hundar från min gräsmatta!
HUNDAR FÖRBJUDNA
Kom igen.
Gör inte sådär!
Hon sover. Titta på alla blommorna.
Min bror skickade henne en blå blomma.
Jag kan bara se saker i mitt hus. Och de är väldigt dåliga.
Jag vet inte vad jag ska ge min son för råd.
Jag tycker att han borde betala för bröllopet.
Men det är viktigt att han inte ser löjlig ut.
-Du kan väl prata med honom? -Det ska jag.
Jag måste hitta rätt tillfälle.
-Såg du la bella luna igår kväll? -Ah, si.
Månen... tar kvinnan till mannen, capisci?
Kom va?
Bene, bene. Där uppe.
Upp på övervåningen allihop!
Kom igen! Andiamo! Insieme.
-Så, kommer ni att bo här? -Nej.
Varför inte?
Pappa gillar inte Johnny.
-Vi kan sälja huset. -Jag gifte mig förut, ni sålde inte.
Farmor levde fortfarande. Ciro bodde hemma och gick i skolan.
Nu är han gift och har åkt till Florida.
Om du och Johnny flyttade in och fick en bebis...
Mamma, jag är 37 år gammal.
Vad är 37? Jag var över 37 när jag fick Ciro.
Det är inte över förrän det är över.
Johnny har en stor lägenhet. Vi flyttar in där.
Så vi säljer huset.
Du vet... Vad...?
Jag vill bo här, jag älskar huset. Pappa gillar inte Johnny.
Nej, det gör vi inte.
-Jag svarar. -Okej.
Hallå?
Detta är Loretta Castorini.
-Johnny! -Johnny?
-Telefonist? Tel... Loretta? -Ja!
Ja. Det är jag.
Jag ringer från min mors dödsbädd.
Hur gick din flygresa?
Servitriserna var väldigt trevliga.
-Min mor håller på att glida bort. -Hur länge måste jag vänta?
Jag kan inte prata länge.
Talade du om för henne att vi ska gifta oss?
Åh, nej. Inte än.
Jag väntar... Jag väntar på ett tillfälle när hon är avslappnad.
Vänta inte tills hon är död.
-Har du ringt min bror? -Nej. Jag glömde bort det.
-Kan du göra det idag? -Ja.
Se till att han kommer på bröllopet.
Fem år är för länge för ovänskap mellan bröder.
Ingenting kan ersätta familjen, Loretta.
Jag förstår det nu...
Loretta? Loretta, är du där?
-Loretta! -Okej, förlåt. Jag gör det idag.
Och Johnny...
Ring mig efter att du talat om det för henne, okej?
Som du vill. Som du vill.
Och... Stå inte direkt i solen. Använd din hatt.
Jag har min hatt, okej, okej.
-Hejdå. -Då så, hej-hej.
Vad gjorde jag med det där kortet?
Hur mår mamman?
Hon är döende. Men jag kunde fortfarande höra hennes stora mun.
Han sa ingenting till henne!
Vet du, kvinnan gör honom galen.
Vem är det du ringer nu?
-Cammareris. -Ja, är Ronny Cammareri där?
-Vänta lite. -Ronny! Telefon!
Ronny!
-Ja, det här är Ronny. -Ja. Jag ringer från din bror.
Han ska gifta sig och skulle vilja att du kommer.
-Varför ringer han inte själv? -Han är i Palermo.
Det som är fel kan aldrig bli rätt igen.
Låt mig bara få komma och prata...
Prata med dig!
Djur! Vilket djur!
Tack, mrs Fugacci.
Var så god.
-Hej, vi ses imorgon. -Hej.
-Är Ronny Cammareri här? -Han är nere vid ugnarna.
-Vad vill du? -Jag vill prata med honom.
Den här vägen.
-Ronny! -Va?
-Någon här för att träffa Ronny. -Ronny!
Ronny! Det är någon här som vill träffa dig!
Har du skickats av min bror Johnny?
-Ja. -Varför?
Tja, vi ska gifta oss.
Ska du gifta dig med min bror Johnny?
-Ska vi gå någonstans och snacka? -Jag har inget liv.
Ursäkta mig?
Jag har inget liv.
Min bror Johnny tog mitt liv ifrån mig.
Jag... Jag förstår dig inte.
Och nu ska han gifta sig.
Han har sitt! Han får sitt.
Och han vill att jag kommer.
Vad är livet?
Jag kom inte hit för att göra dig ledsen.
De säger att bröd är livet.
Och jag bakar bröd... bröd... bröd!
Och jag svettas... och skyfflar den här stinkande degen
in och ut igenom det här heta hålet i väggen
och jag borde vara så lycklig! Va, hjärtat?
Du vill att jag kommer till min brors bröllop?
Var är mitt bröllop?
Chrissy! Borta vid muren! Ge mig den stora kniven.
-Nej, Ronny! -Ge mig den stora kniven!
Jag ska skära halsen av mig!
Kanske jag borde komma tillbaka någon annan gång.
Nej, jag vill att du ska se detta.
Du kan se mig döda mig själv så du kan tala om det för min bror Johnny
på hans bröllopsdag. Okej?
Chrissy! Ge mig den stora kniven!
Nej, jag gör det inte!
Hon gör det inte. Har du hört talas om mig?
-Mr Cammareri... -Va?!
Har du hört talas om mig?
Okej.
Ingenting är någons fel.
Men... Saker händer.
Kolla.
Det här träet är imitation.
För fem år sedan, var jag förlovad. Och...
Och Johnny kom in hit.
Och han beställde bröd av mig. Och jag sa, "Okej, bröd."
Och jag... jag satte handen i brödskäraren
och den fastnade för jag koncentrerade inte mig.
Skäraren tuggade av handen på mig.
Och det är lustigt, för när min fästmö fick reda på det
när hon fick reda på att jag hade blivit lemlästad
lämnade hon mig för en annan man.
Är det vad som ligger mellan dig och Johnny?
Ja, det är det.
Ja, men det är inte Johnnys fel.
Det bryr jag mig inte om! Jag är inget jäkla monument till rättvisa!
Jag förlorade min hand!
Jag förlorade min brud!
Johnny har sin hand! Johnny har sin brud!
Du vill att jag tar mitt brustna hjärta och glömmer alltihop?!
Det är bara en tidsfråga
innan en man öppnar sina ögon
och ger upp sin enda
dröm,
sin enda dröm om lycka?
Kanske.
Detta är den mest plågade man jag har känt.
Jag är förälskad i denne man.
Men han vet inte det.
För jag har aldrig talat om det för honom
för han har aldrig älskat någon sedan han förlorade sin hand och sin tjej.
Var bor du?
På ovanvåningen.
Kan vi inte bara prata?
Vad är det vi målar här? Det Sixtinska Kapellet.
Vi skulle ha varit rörmokare som Castorini.
Mr Castorini, vad tycker du?
10,800 dollar.
Det verkar mycket.
Hör här...
Det finns tre sorts rör.
Det finns den sortens rör ni har, som är skräp.
Och ni kan se hur det går med dem.
Sen finns det brons... som är mycket bra.
Om inte någonting går åt pipan. Och någonting går alltid åt pipan.
Och sen
finns det koppar som är det enda rör jag använder.
Det kostar pengar.
Det kostar pengar för att det sparar pengar.
Jag tror vi bör följa mr Castorinis råd, hjärtat.
Och sen...
finns det koppar som är det enda rör jag använder.
Det kostar pengar.
Det kostar pengar för att det sparar pengar.
Och vad sa de?
Mannen förstod mig.
Kvinnan ville vara snål.
Men mannen såg att jag hade rätt.
Du har sådan hjärna för att veta.
Du vet allting.
Jag har någonting åt dig.
Det är en present.
Cosmo!
Herre Gud!
De är små fåglar och stjärnor.
Fåglar flyger till stjärnorna, antar jag, va?
Vad är det som luktar?
-Jag lagar en stek åt dig. -Jag vill inte ha den.
Du äter den.
Jag gillar det välstekt.
Du äter den här blodig för ditt blods skull.
Det här är gott.
Loretta.
-Var hittade Johnny dig? -Han kände min man som dog.
-Hur dog han? -En buss körde över honom.
-Snabbt? -Omedelbart.
-När förlovade ni er? -Igår.
För fem år sedan fick du handen avskuren och din kvinna lämnade dig.
-Ingen kvinna sedan dess? -Nej.
Dumsnut.
När blev din man överkörd av en buss?
För sju år sedan.
-Hur många män sedan dess? -Bara Johnny.
Dumsnut kan du vara själv.
Nej. Olycksfågel. Jag har inte haft tur.
Jag bryr mig inte om tur. Förstår du mig?
Det är inte det.
Vad är det för fel på dig?
Tror du att du är den ende som någonsin har fällt en tår?
Varför pratar du med mig?
Har du någon whiskey? Vad sägs om att ge mig ett glas whiskey?
Jag ringer dig senare.
Hon gjorde rätt i att lämna mig.
-Tycker du det? -Ja.
Du är verkligen dum, vet du det?
Du vet ingenting om det.
Hörru... Jag fick lära mig att en flicka gifter sig ung.
Jag väntade på kärleken.
Jag gifte mig när jag var 28.
Jag träffade en man, älskade honom och gifte mig med honom.
Han ville ha barn med en gång. Jag sa att vi skulle vänta.
Sen blir han överkörd av en buss.
Så vad har jag? Jag har ingen man, inga barn - ingenting.
Hur kunde jag veta att den mannen var en gåva jag inte skulle få behålla?
Min enda chans till lycka.
Du berättar en historia och beter dig som om du vet vad det betyder.
Men jag kan se vad den sanna historien är och du kan inte det.
Den där kvinnan lämnade inte dig.
Du kan inte se vad du är och jag ser allting.
Du är en varg.
-Jag är en varg? -Ja.
Den stora delen av dig har inga ord och...
den är en varg.
Den där kvinnan var en fälla för dig.
Du kunde inte slita dig loss, så du tuggade av din egen fot.
Det var priset för din frihet.
Johnny hade inget med det att göra. Du gjorde vad du måste.
Och nu är du rädd för att du vet att den stora delen av dig är en varg
som har modet att bita av sin hand för att slita sig från fel kärlek.
Därför har det inte har funnits nån annan kvinna sedan hon som var fel.
Du är rädd för vad vargen kommer att göra om det blir fel igen.
-Vad är det du håller på med? -Berättar ditt liv för dig.
Sluta med det. Varför gifter du dig med Johnny? Han är en dåre.
För att jag har ingen tur.
Han fick mig att se åt fel håll och jag skar av min hand.
Om du ser åt fel håll, kan du förlora ditt huvud.
Jag tittar dit jag måste för att bli en brud.
-En brud utan huvud. -En varg utan fot!
Vänta lite! Vänta lite!
Vad är det du gör?
Din skitstövel!
Vart är det du för mig?
Till sängen.
Gud! Okej, jag bryr mig inte, jag bryr mig inte.
Tag mig, tag mig till sängen.
Jag bryr mig inte om någonting.
Jag kan inte tro att detta händer.
-Jag var död. -Jag, med.
-Och Johnny då? -Du är arg på honom.
Ta din revanch på mig.
Lämna ingenting för honom att gifta sig med,
ingenting utom skinnet över mitt skelett.
Visst, det kommer inte att finnas någonting kvar.
-Vi äter nu när det är varmt. -Var är Loretta? Ska vi börja ändå?
-Hon äter väl ute. -Hon vet inte vad hon missar!
Det är inte likt henne att inte ringa.
Hon har mycket på gång.
Vi kan prata om det, va? Alla vet.
Jag vill inte prata om det.
Johnny Cammareri. Jag tycker att det är en bra idé och på tiden.
Vad ska hon göra med resten av sitt liv om hon inte gifter sig?
Jag vill inte prata om det.
Min far behöver en tallrik till.
Cosmo, för många år sedan, när de talade om för mig
att du skulle gifta dig med min syster, var jag lycklig.
När jag berättade för Rose att jag skulle gifta mig med Rita,
var hon lycklig.
Bröllop är goda nyheter, eller hur?
Rose, räck mig vinet.
Jag har aldrig sett någon så förälskad som Cosmo var på den tiden.
Han stod utanför huset hela dagen och tittade in igenom fönsterna.
Jag har aldrig talat om det för dig, det är egentligen inte en historia.
Men en gång vaknade jag mitt i natten
för att ljuset i mitt ansikte var så starkt.
Som en strålkastare. Jag förstod inte vad det var.
Jag tittade ut igenom fönstret
och det var månen, stor som ett hus.
Jag har aldrig sett månen så stor innan eller efter.
Jag var nästan rädd, som om den skulle krossa huset.
Sedan tittade jag ner, och på gatan där nere stod Cosmo
och tittade upp mot fönsterna.
Det är den roliga biten!
Jag var sur på dig, Cosmo.
Jag trodde att du hade tagit den där jättemånen över till mitt hus
för att du var så förälskad och väckte mig med den.
Jag var halvsovande, antar jag.
Du var helt och hållet sovande. Du har drömt det.
Nej.
Du var där.
Jag vill inte prata om det.
Vad vill du prata om?
Varför dricker du så mycket?
Gamle man! Ger du de där hundarna en bit till av min mat,
ska jag sparka dig tills du är död.
Cosmo.
Cosmo!
Du drack för mycket.
Nu kommer du att sova för djupt
och senare kommer du att vara uppe när du borde vara nere.
Vad är det för fel?
Ingenting. Jag tittar på månen.
Den är perfekt.
Jag har aldrig sett en sådan måne tidigare.
Det får dig att se ut som en ängel.
Den ser ut som en...
jättesnöboll.
-Rita. -Va?
-Rita, älskling. -Vad?
-Vakna! -Va?
Titta.
Det är Cosmos måne.
Vad är det du snackar om? Cosmo kan inte äga månen.
Det är den månen jag pratade om när vi åt middag.
-Är han där nere? -Är vem där nere?
Cosmo.
-Vad skulle han göra där nere? -Jag vet inte.
Vet du någonting?
I det ljuset, med det där ansiktsuttrycket,
ser du ut som om du vore 25 år gammal.
-Rita. -Vad är det du vill?
Bort med dig, bort med dig!
-Rita... -Nej!
Varför låter ni mig vänta?
Kom igen, kom igen! Yla, yla!
Hörni, yla, kom igen!
-Herre Gud! -Vad?
-Vad?! -Ta det lugnt.
-Jag vill göra det rätt. -Jaga inte upp dig.
Jag tänkte att om jag inte går till rådhuset, får jag inte otur.
-Du får mig att känna mig skyldig. -Jag ska gifta mig med din bror!
Okej, jag är skyldig. Jag erkänner.
Bröllopet är om två veckor. Du är inbjuden.
Hur kommer det sig att du inte är med min mamma i Palermo?
Hon tycker inte om mig.
Du kommer inte överens med någon, va?
-Vad gjorde du? -Vad gjorde jag?!
-Du förstörde mitt liv. -Det är omöjligt.
Det var förstört när jag kom hit. Du förstörde mitt liv.
-Nej, det gjorde jag inte. -Jo, det gjorde du.
Jo, det gjorde du.
Du har onda ögon, som en zigenare. Varför såg jag inte det igår?
Otur, det är vad det är. Är det allt jag någonsin kommer att ha?
Jag skulle ha tagit en sten och dödat mig själv för flera år sedan.
Jag ska gifta mig med honom. Hör du mig?
Igår kväll hände aldrig. Jag ska gifta mig med honom.
Du och jag ska ta det här med oss i graven.
-Det kan jag inte. -Varför inte?
Jag är förälskad i dig.
-Lägg av med det! -Det kan jag inte.
Då får jag aldrig träffa dig igen
och osämjan måste stanna mellan dig och Johnny för alltid.
-Och du kommer inte till bröllopet. -Det gör jag.
-Jag har ju sagt att du inte får! -Han vill att jag ska komma.
Det är för att han inte vet, okej?
Vänta nu lite, älskling. Lyssna på mig, okej.
Jag kommer inte till bröllopet på ett villkor.
-Vad? -Följ med mig på operan ikväll.
-Vad är det du snackar om?! -Jag älskar två saker.
Jag älskar dig... och jag älskar operan.
Om jag kan få ha de två sakerna jag älskar tillsammans under en kväll,
hade jag varit nöjd nog att ge upp...
Gud, att ge upp resten av mitt liv.
-Okej. -Okej.
-Möt mig vid Metropolitan. -Okej.
-Var är Metropolitan? -Tja, du får väl...
Välsigne mig, Fader, för jag har syndat.
Det är två månader sedan min förra bekännelse.
Vilka synder har du att bekänna?
Två gånger missbrukade jag Herrens namn,
en gång låg jag med min fästmans bror,
och jag skrev en check utan täckning i spritbutiken, fast av misstag.
Då är det ingen synd.
Men, vad var den andra saken du nämnde, Loretta?
Du menar den om hur jag låg med min fästmans bror?
Det är en ganska stor synd.
-Jag vet. -Du bör tänka över det här.
-Jag vet. -Okej.
För din botgöring, säg två radband.
Var försiktig, Loretta.
Fundera över ditt liv.
Det ska jag.
Amen.
Hej.
-Var har du varit? -Jag vill inte prata om det.
Precis som din far.
Jag ljög för honom.
Han tror att du kom hem igår kväll.
Tack.
Vad är det med dig?
Cosmo är otrogen mot mig.
Va? Hur vet du det?
En fru vet.
Du vet inte ens. Det är bara som du tror. Han är för gammal.
Jag kommer inte hem till middagen.
Jag mår fantastiskt!
Jag sov ingenting, men känner mig som Orlando Furioso.
Du var en tiger igår natt.
Och du var ett lamm. Mjuk som...mjölk.
De hör dig där bak.
Äktenskapets glädje är när man ligger med sin kvinna och inte oroar sig.
-Tyst med dig, Raymond! -Ska vi gå på träff ikväll, Rita?
-Vad är det för fel med dig?! -Vi äter lite pasta...
-Vad tar det åt dig? -Jag vet inte. Jag vet faktiskt inte.
Den där månen...
Den där galna månen Cosmo skickade över.
Hej, Rita. Hej, farbror Raymond.
Hej, där! Du med stjärnorna i ögonen!
-Vad är det för fel på honom? -Ingen aning.
-Såg du den där månen igår kväll? -Vilken... Vilken måne?
-Såg du den? -Nej.
Hörni, jag måste gå. Jag tar kassan till banken,
men jag måste ordna bokföringen imorgon.
Visst. Du har en träff.
Vad är det du snackar om, din dåre?
Hennes fästman är i Palermo. Vad då för träff?!
Jaha.
Jag har bara en massa saker jag måste göra.
-Alla de där bröllopsgrejorna, va? -Ja.
Det är romantiskt, det med. Är det inte romantiskt?
Hej, Frankie!
Laga mig en skål minestrone!
Vad är det med dig? Du ser galen ut.
-Jag har mycket på gång. -Vad?
-Jag har mycket på gång... -Säg inte att du har mycket på gång.
-Vad är det med dig? -Jag vill inte prata om det!
Jag vill inte prata om det.
Ta ur det gråa.
Jag har velat göra detta i tre år! Du ska få se några veckotidningar.
Och sedan behöver du en manikyr, ja?
Ta du henne, Bettina. Ta ur det gråa.
-Finalmente, che brutta! -Och någon måste göra ögonbrynen...
Vänta lite, vänta...
-Har någon här varit på operan? -Inte jag.
-Bellissima utan de där fula gråa. -Det är fantastiskt.
-Har du någonsin varit på operan? -Nej. Har du?
Bettina, har du nå'nsin gått på operan?
-Jag har aldrig gått. -Ska du gå på Metropolitan?
Ja.
Hon blev 40 och hennes man lämnade henne.
-Hej. -Okej.
Kolla in den där.
Försiktigt.
Hej, jag är hemma!
Svara inte samtidigt allihopa.
Hallå!
-Hej. -Hej.
Du ser vacker ut.
-Ditt hår. -Ja, jag har varit hos frissan.
-Du ser vacker ut, med. -Tack ska du ha.
Nej.
Jag sa att jag skulle gå på operan med dig, men...det är allt.
Kom igen, vi går in.
-Titta på det. -Det är nå't särskilt, inte sant?
Tack ska du ha.
För vad då?
Jag vet inte. För ditt hår.
För din vackra klänning.
Jag vet inte. Det var länge sedan jag var på operan.
Så var sitter vi?
Kom igen.
Här var det.
-Vem kommer? -Bara jag. Jag ville äta.
Okej. Jag har ett bord åt dig nu.
-Blir det här bra? -Fint.
-Smaklig måltid, mrs Castorini. -Tack.
Signora Castorini, äter du ensam ikväll?
Hallå, Bobo. Låt mig ta en martini, utan is, två oliver.
Genast.
När jag berättar vad jag känner, berättar du vad du känner.
-Kallar du det för respons? -Det är den enda respons jag har.
-Vill du ha någonting att äta? -Inte nu. Jag vinkar.
Jag avskyr verkligen när du tar den tonen med mig.
Som om det är så lustigt.
-Men det är det. -Inte för mig!
Detta är mitt liv, oavsett hur komiskt det verkar för dig.
Jag behöver ingen man som tittar på när jag rullar runt i leran.
Du gillar att rulla runt i leran, men det gör inte jag. Det är rättvist...
Ursäkta, allihop.
Hon är en väldigt vacker mentalpatient.
Nej, snälla, bry er inte om mig.
Gör mig bara en tjänst och gör i ordning hennes plats.
Städa upp alla spår efter henne och fixa mig ett stort glas vodka.
Absolut.
Jag är ledsen om vi störde er.
Jag är inte störd av dig.
Min flickvän har en personlighetsstörning.
Hon är bara för ung för dig.
-Tack, kamrat. -Det var ingenting.
För ung?
Jag fattade precis. Du vet hur man sårar en kille.
-Hur gammal är du? -Har inget med dig att göra.
Jag är ledsen. Det var ohyfsat.
Skulle du vilja göra mig sällskap till middagen?
Är du säker?
Med glädje.
Jag hatar att äta ensam men ofta slutar det med att jag gör just det.
Signora Castorini...er minestrone.
-Tack, Bobo. -Prego.
Vad gör du?
Jag är professor i kommunikation vid New York Universitet.
-Var hon en av dina studenter? -Sheila? Ja, det var hon.
Är.
Var.
Det finns ett gammalt ordspråk som min mamma lärde mig.
Skit inte där du äter.
Okej, jag ska komma ihåg det.
-Vad gör du? -Jag är hemmafru.
-Varför äter du ensam? -Jag äter inte ensam.
-Får jag fråga dig en sak? -Ja, för all del.
Varför jagar män kvinnor?
Nerver.
Jag tror att det är för att de är rädda för döden.
Kanske. Vill du veta varför jag jagar kvinnor?
Jag tycker kvinnor är charmerande.
Jag håller dessa klasser jag har hållt i miljoner år.
Spontaniteten försvann för länge sen.
När jag såg nåt spännande ville jag dela det med nån. Nu är det rutin.
En multiplikationstabell.
Förutom ibland...
Ibland, drönar jag på
och jag tittar upp och jag ser ett fräscht,
vackert, ungt ansikte.
Och allting är nytt för henne.
Jag är bara den här underbara killen som är fantastisk och tänker högt.
När det händer, när jag tittar ut där över de där stolarna,
och ser en ung kvinnas ansikte
och ser mig själv i hennes ögon,
mig på det sätt jag alltid velat vara och kanske var en gång,
frågar jag henne om hon vill gå ut med mig.
Det varar inte länge.
Några få veckor, ett par dyrbara månader.
Sedan fattar hon att jag är bara den här utbrända gamle pratkvarnen
och hon är fräsch och smart
och full av löften som månljus i en martini.
Och när den stunden kommer, slänger hon ett glas vatten i ansiktet på mig
eller något liknande.
Vad du inte vet om kvinnor är mycket.
Tja... det är inte vad jag hör.
-Två glas vitt vin, tack. -Ja, sir.
Jag skulle vilja ha två glas champagne.
Canadian Club med ginger ale och Dubonnet on the rocks, tack.
-Vad är det? -Den här gjordes av Marc Chagall.
Som du kan se, var han en stor konstnär.
-Den är ganska skrikig. -Han hade bara lite kul.
De får ingen dålig publik för sån't här, va?
Det är det bästa som finns.
Jag gillar delar av det, men jag fattar egentligen inte det.
Du har inte sagt att du gillar min klänning en enda gång.
Jag gillar din klänning.
Den är väldigt färgglad.
Kan du hålla den här? Tack.
Får jag följa dig en bit?
Visst. Tack.
-Bor du långt härifrån? -Bara där uppe.
-Känner du den där mannen? -Ja.
Det var så fruktansvärt.
-Fruktansvärt? -Vackert! Sorgligt.
-Hon dog. -Ja.
Jag kunde inte tro det. Jag trodde inte att hon skulle dö.
-Jag visste att hon var sjuk, men... -Hon hade tuberkulos.
Jag vet! Hon hostade skallen av sig.
Och fortsatte ändå att sjunga.
Pappa.
Pappa, vad gör du här?
Vänta på mig vid dörrarna, Mona.
-Mona? -Ursäkta mig!
-Vad har du gjort med ditt hår? -Jag... gick till frissan.
-Vad gör du här? -Vad gör du här?
-Vem är det? Du är förlovad. -Du är gift.
Du är min dotter. Uppför dig inte som en slampa.
-Och du är min far... -Ja, ja.
Jag såg inte dig här.
Jag vet inte om jag såg dig här eller vad.
Vi sticker härifrån. Jag köper en drink åt dig.
Den där kvinnan var inte min mamma, okej!
Det där är mitt hus.
-Du menar hela huset? -Ja.
Herre Gud! Det är ett slott.
Det är ett hus.
Jag bor i en enrumslägenhet.
Vad är det egentligen din man gör?
Han är rörmokare.
Det förklarar väl saken, då.
Temperaturen faller.
-Du kan väl inte bjuda in mig. -Nej.
Folk hemma.
Nej. Jag tror huset är tomt.
Jag kan inte bjuda in dig för att jag är gift.
För att jag vet vem jag är.
-Du skakar. -Jag fryser lite.
Du är en liten pojke. Och du tycker om att vara stygg.
Vi kan gå till min lägenhet. Se hur den andra halvan bor.
Jag är för gammal för dig.
Jag är för gammal för mig. Det är mitt problem.
Godnatt.
Får jag kyssa dig på kinden också?
Visst.
Jag fryser.
Godnatt.
Någonting annat?
-Loretta? -Nej.
-Jag tror det är allt, Al. -Vi ses, Al!
-Vad vill du göra nu? -Jag vill gå hem.
-Godnatt, Al. -Ta det lugnt, Ronny.
Gud, vad kallt det är.
Det luktar som snö.
Min mamma gissade att min pappa träffade någon annan.
Den där Mona, jag menar, hon är verkligen en billig slampa.
Vad har jag för rätt att tala?
-Vad är det som är fel? -Hur kan du fråga mig det?
-Du får mig att känna mig skyldig. -Du är skyldig! Jag är skyldig.
Till vad? Bara Gud kan peka finger, Loretta.
-Tja, vaddå, jag vet vad jag vet. -Och vad vet du?
Okej, berätta mitt liv för mig så berättar jag ditt för dig.
Jag är en varg. Du springer till vargen i mig, men är inget lamm.
Du ska gifta dig med min bror.
Varför tänker du ge ditt liv för mindre?
Att välja säkerhet är det farligaste en kvinna som du kan göra.
Jag menar, du väntade på den rätte mannen den första gången.
-Varför väntade du inte längre? -För att han inte kom.
-Jag är här. -Du är sen.
-Detta är ditt ställe. -Just det.
-Så det är hit vi är på väg. -Ja.
Vet du, vi hade en överenskommelse.
Du sa att om jag följde med dig till operan
skulle du lämna mig i fred för alltid. Och jag följde med dig!
Jag gifter mig med din bror och du lämnar mig i fred för alltid. Okej?
En person kan se var de har rört till det här i livet.
De kan ändra hur de gör saker. De kan till och med ändra sin tur.
Jag kanske dras till dig. Men jag behöver inte foga mig i det.
Jag kan ta tag i mig själv och jag kan säga ja till vissa saker
och nej till andra saker som kommer att förstöra allting.
Annars, vet du, vad...
Vad tjänar det annars till, livet som Gud gav oss? Jag menar, för vad?
Lyssnar du på mig?!
Ja.
Allt känns som inget för mig nu. Jag vill ha dig i min säng.
Jag bryr mig inte om jag får brinna i helvetet.
Jag bryr mig inte om du får brinna i helvetet.
Det förflutna och framtiden är som ett skämt för mig nu.
De betyder inte någonting. De är inte här.
Det enda som är här är du... och jag.
-Jag vill gå hem. -Nej.
-Jag tänker gå hem. -Nej!
-Jag fryser ihjäl. -Kom upp.
Jag bryr mig inte om varför du kommer.
Nej, det var inte vad jag menade.
Loretta, jag älskar dig.
Inte... inte som de säger att kärlek är.
Jag visste inte detta heller. Men kärleken gör inte saker trevliga.
Den förstör allting. Den krossar ditt hjärta.
Den rör till saker. Vi är inte här för att göra saker perfekt.
-Snöflingorna är perfekta... -Åh!
Stjärnorna är perfekta.
Inte vi. Inte vi!
Vi är här för att förstöra oss själva.
Och för att krossa våra hjärtan och älska fel människor.
Och dö!
Jag menar att sagoböckerna är skitsnack!
Nu vill jag att du kommer upp med mig
och in i min säng!
Kom igen.
19 Cranberry Street, Brooklyn.
Uppfattat.
Vänta!
-Hur mycket? -25.
-25 dollar? -Ja.
Vänta.
Hörru!
Hej. Jag är ledsen att jag kommer så sent.
Flyttar du in?
Nej, jag kom direkt från flygplatsen.
Kom in bara.
Kan du väcka Loretta? Jag behöver prata med henne.
Hon är inte hemma än. Ta av dig och kom in. Jag fixar dig en drink.
Jag vill prata med dig!
Tack ska du ha. Var är hon?
Ute. Jag vet inte var.
Så. Vad gör du här?
Det är meningen att du ska vara i Palermo.
Det är vad jag kom för att säga till Loretta. Ett mirakel har inträffat.
Ett mirakel? Jaha, det var ju nytt.
Min mamma har tillfrisknat.
-Du skojar? -Åh, nej.
Andningen hade nästan helt lämnat hennes kropp. Hon var vit som snö.
Och sedan, drog hon sig helt ur dödens grepp,
och stod upp... och klädde på sig,
och började laga mat åt alla i huset.
De sörjande, och mig, och henne själv.
Hon åt en måltid som hade fått en gris att storkna.
-Det är ju otroligt. -Ja.
Hej, pappa.
Herre Gud.
Är han okej?
Min svärfar har fått en konstig idé i huvudet.
Lyssna på mig, Johnny.
Det finns en fråga som jag vill ställa.
Jag vill att du säger sanningen... om du kan.
Varför jagar män kvinnor?
Det finns en Bibelberättelse.
Gud.
Gud tog ett revben från Adam... och gjorde Eva.
Så, kanske män jagar kvinnor för att få tillbaka det där revbenet.
När Gud tog revbenet,
lämnade han ett stort hål där.
Ett ställe där det brukade finnas någonting.
Och kvinnorna har det.
Så kanske,
bara kanske, är en man inte komplett som en man
utan en kvinna.
Varför skulle en man behöva mer än en kvinna?
Jag vet inte.
Kanske för att han är rädd för döden.
Just det. Det är skälet.
-Jag vet inte! -Nej!
Det var det. Nej. Tack ska du ha.
Tack för att du svarade på min fråga.
Hej.
Hallå, mr Castorini.
Hej.
Var har du varit?
Jag vet inte var jag har varit och jag vet inte vart jag är på väg.
Okej?
Du kommer att få ögonen öppnade för dig, min vän.
-Jag har mina ögon öppna. -Jaha du?
Håll dig i krokarna. Åk inte bort på några längre resor.
-Jag vet inte vad du menar. -Just det. Jag säger inget mer.
Du har inte sagt någonting.
Och det är allt jag säger.
-Cosmo. -Va?
Jag vill bara att du ska veta, oavsett vad du gör,
kommer du att dö, precis som alla andra.
Tack ska du ha, Rose.
Ingen orsak.
Jag går och lägger mig nu.
Jag ska gå.
Bra.
Han gillar dig inte. Men tack för att du svarade på min fråga.
-Du vet inte var Loretta är? -Nej. Ingen aning.
Kan du säga till Loretta att jag kommer förbi i morgon bitti?
-Vi... Vi behöver prata. -Okej, det ska jag säga åt henne.
Tack ska du ha.
Se upp! Huset!
Vad i helvete har hänt med dig?
Jag vet verkligen inte var jag ska börja.
-Ditt hår är annorlunda. -Mamma, allting är annorlunda.
-Är du full? -Nej. Är du full?
Nej. Men jag är bakfull.
-Var är pappa? -Där uppe.
Johnny Cammareri tittade in igår kväll.
Va?! Han är på Sicilien.
-Inte nu längre, inte. -Han är där med sin döende mor.
-Hon tillfrisknade. -Hon var döende!
Det var ett mirakel.
Detta är modern tid! Det ska inte finnas mirakel nu.
Jag antar att det inte är modern tid på Sicilien.
Han kom direkt från flygplatsen. Han ville prata med dig.
Du har ett sugmärke på halsen. Han kommer tillbaka nu på morgonen.
Vad är det med dig! Ditt liv är på väg ner i toaletten.
Täck över den förbannade saken! Sätt lite smink på det!
Ja, mamma. Men du måste hjälpa mig.
Skynda dig...
Öppna du. Gå och öppna dörren!
Mamma?
Hej. Är Loretta hemma?
Kom in bara.
Det är inte Johnny.
Ronny!
Är Johnny här?
-Nej, men han kommer. -Bra.
Då kan vi lägga korten på bordet.
Hej. Jag är Ronny, Johnnys bror.
Jag är Rose Castorini.
-Det var trevligt att träffa dig. -Det var trevligt att träffa dig.
Du har ett sugmärke på halsen.
-Din mor har tillfrisknat. -Bra.
Vi står inte nära varandra. Jag är inte...
-Du måste gå. -Jag är här för att träffa familjen.
Nej. Verkligen, du måste härifrån.
-Vill någon ha lite havregrynsgröt? -Nej, mamma.
Jo, mrs Castorini. Det vill jag väldigt gärna.
Nej, vi vill inte ha havregrynsgröt.
Mamma!
Det var en... Detta är en...
-Tack, mamma. -Ta ni bara.
-Hej. -Hej.
Cosmo, detta är Ronny, Johnnys bror.
Det är väldigt trevligt att träffa dig, mr Castorini.
Jag har en känsla av att detta kommer att smaka helt underbart.
-Du är Johnnys bror? -Ja.
Titta inte på mig så där, okej?
Hej, pappa.
-Vad är det som är fel, pappa? -Jag är gammal.
Det är ingen som vill ha de gamla.
Och om de säger det, är det ingen som lyssnar.
Men, min son... jag måste tala.
Du måste betala för din enda dotters bröllop.
Din stolthet kommer att förstöra din familj.
Där.
-Jag... Jag har sagt det. -Det är okej, pappa.
Om hon gifter sig,... Betalar jag för hela kalaset.
Så ska det låta.
Då äter vi.
Har jag varit en bra fru?
Ja.
Jag vill att du slutar träffa henne.
Okej.
Och gå och bikta dig.
En man förstår en dag att hans liv är byggt på ingenting
och det är en dålig, vansinnig dag.
Ditt liv är inte byggt på ingenting.
-Det är Johnny, jag öppnar. -Jag öppnar.
-Jag borde tala om för honom. -Jag gör det.
Vad ska jag säga till honom?
Säg sanningen, Loretta. Den kommer alltid fram ändå.
Du har rätt, pappa.
-Hej, Loretta. -Hej.
Varför är inte ni två i affären?
Har du någonting du vill tala om för oss, älskling?
Nej.
Vi kom precis från banken.
Ja.
Gud! Jag glömde betala in pengarna!
Hon har dem.
-Jag visste att hon hade dem! -Vi visste inte vad vi skulle tro.
Du var så underlig igår.
Och sedan gick vi till banken i morse, och ingen väska.
Vi misstänkte aldrig dig.
Hörni, skulle någon vilja ha lite kaffe?
Det var en bra idé.
-Vad då misstänkt? -Jag berättar senare.
Jag glömde sätta in pengarna.
Sitt ner. Ta lite kaffe.
-Så vad gör vi nu då? -Väntar. På Johnny Cammareri.
Jag heter Ronny. Johnnys bror.
Trevligt att träffa dig. Jag är Rita Cappomaggi.
-Raymond Cappomaggi. Roses bror. -Hej.
Kan någon berätta en vits.
Jag öppnar.
Jag trodde Johnny var i Palermo.
Det är Johnny Cammareri!
Loretta?
Ronny!
-Vill du sluta fred med mig? -Ja.
Men... du vill kanske inte det.
Ronny, det är klart att jag vill.
Johnny, din mor var döende. Hur tillfrisknade hon?
Jag berättade att vi skulle gifta oss och hon blev bra med en gång!
-Det tror jag säkert! -Det var ett mirakel.
Johnny, Jag har någonting jag måste tala om för dig.
Jag har nånting jag vill säga dig. Men jag måste prata med dig i enrum.
Nej, jag behöver min familj omkring mig nu.
Loretta...
Jag kan inte gifta mig med dig.
Va?!
-Om vi gifter oss kommer mor att dö! -Vad menar du? Vi är förlovade!
Loretta, vad pratar du om?
Jag pratar om ett löfte? Han friade!
Min mor var döende och nu är hon inte det!
Du är 42 år gammal. Hon bestämmer fortfarande allting i ditt liv.
Och du älskar inte din mor!
Du är en stor lögnare. För jag har en ring precis här.
Jag måste be att få tillbaka den.
-Förlovningen är bruten! -Det var bäst som skedde!
Du kommer att falla död ner och jag ska sörja dig i en röd klänning!
-Loretta... -Vad?
-Vill du gifta dig med mig? -Va?!
Var är ringen?
Johnny.
Får jag låna den där ringen?
Tack.
Loretta Castorini,
vill du gifta dig med mig?
Ja, Ronny. Inför alla dessa människor, jag gifter mig med dig.
-Älskar du honom, Loretta? -Jag älskar honom till vansinne.
Gud. Det var illa.
Hon älskar mig.
Vad är det för fel, pappa?
Jag är förvirrad.
Skål för Loretta och Ronny!
Så där ja! Tack ska ni ha, tack ska ni ha.
Kom igen, Raymond!
-Kom, kom. Din bor är här och... -Nej, jag vill inte ha.
Du är en del av familjen. Förstår du inte? Kom igen, drick!
Allihopa, kom igen! Glaset i handen!
För... För familjen!
För familjen!